Razzia!
Det er bare vores Raymond, elskværdige sergent Shaw.
Okay, så går vi, mænd. Kom nu!
- Lad os gå. - Kom, sergent. Gertrude købe dig øl.
- Hvad er der i vejen med ham? - Den hellige Raymond billiger ikke.
Måske har han en pige derhjemme eller noget lignende.
Vores Raymond? Tager du pis på os?
- Silvers, er det en morgenkåbe? - Hvad mener du med morgenkåbe?
- Dårligt her. - Hvordan ved du det?
Født i Chunjin 1,5 km herfra.
Hvor end vi har været i Korea, er denne spøgefugl født 1,5 km derfra.
- Hvorfor er det dårligt? - Vanskeligt. Omringet af sumpområder.
30 meter fremme, måske kviksand.
Ingen sagde noget om kviksand.
- Kan vi ikke gå udenom? - Nej, sergent.
- Hvad er dit personlige råd? - Gå i lige linje, de næste 200 meter.
Afvist. Ikke taktisk nok at at rykke frem i en lige linje.
Patruljen synker.
Kan vi ikke gå udenom?
Nej, sergent.
OK, lad det gå videre.
Denne nation vogter om dens højeste tildeling for tapperhed,
Kongressen Æresmedalje.
Under Koreakrigen, hvor 5.720.000 tog del,
blev kun 77 mænd udmærkede.
En af de 77 mænd var sergent Raymond Shaw.
Raymond Shaw blev hjemsendt fra kamp og fløjet til Washington
for at blive dekoreret personligt af USA's præsident.
Derfor er hans tilstedeværelse, eller enhver modtager af Æresmedaljen,
tilstrækkelig til at få generaler til at stå ret og gøre honnør.
Tillykke, min søn. Hvordan har du det?
Som Kaptajn Idiot i "Forbløffende Videnskab" tegneserier.
Et øjeblik, General!
Vær venlig, et øjeblik, general.
Hop herind hurtigt, hurtigt.
Mor, hvad foregår der? Hvad laver du her?
JOHNNY ISELINS DRENG!
Senator Iselin, hvordan føles det at være far til modtager af Æresmedaljen?
- Han er ikke min far. - Han er Raymonds stedfar.
Jeg kan kun sige, at han
har viet sit liv til at tjene sit land.
Du er bag dette, mor. Du arrangerede dette ækle cirkus.
Skat, du er modtager af Æresmedaljen. Tillykke.
Jeg ville have skrevet, men alting har været skrækkeligt rodet på det seneste.
Okay, lad ham komme igennem. Nu er det nok.
Jeg sagde, det er nok. Lad ham komme igennem.
Sig appelsin.
Okay, det er nok. Lad den stakkels dreng komme igennem.
Hvad er der i vejen? Vi havde en hel del problemer at...
Arrangere paraden for dig og så videre.
- En parade? - Få den væk.
Din presse-syge, stormundede tosse.
Bare fordi dine forældre og landet...
Hvem narrer hvem, mor? Johnny skal genvælges til november.
Du har regnet det hele ud.
Johnny Iselins dreng, modtager af Æres- medaljen. Det burde give 50.000 stemmer.
Jeg er din mor. Hvordan kan du tale til mig på den måde?
Jeg ønsker intet til mig selv. Mit liv er viet til at hjælpe dig og Johnny.
- Mor, hold op. - Mine drenge. Det er alt, hvad jeg har...
Efter sin ankomst til Washington,
blev Raymond Shaw dekoreret på Det Hvide Hus
af USA's præsident.
Tildelingens begrundelse, som blev givet af givet af Kaptajn Marco
og de ni overlevende medlemmer af hans patrulje,
lød: "Udviser tapperhed udover det, der kræves af tjenesten,
reddede alene livet på ni medlemmer af sin patrulje,
pågreb en fjendtlig maskingeværrede,
og dræbte et fuldtalligt selskab af fjendtlig infanteri."
"Han førte sin patrulje, som havde været anset for tabt i kamp i tre dage,
tilbage i sikkerhed igennem fjendens linjer."
En fødselsdagsgave fra Borgerne for Iselin komiteen.
Det reddede vores liv under kampagnen.
Ser du, den foldes ud til en dobbeltseng.
Dette er presserummet.
Og det er mit privatkontor.
Alt for fjerne det sure ved at gøre kampagne, ikke?
Det er, hvad jeg altid har sagt.
- Må jeg tage denne ting af nu, mor? - Raymond, hvad er der i vejen med dig?
Du ser ud, som om dit hoved er ved at gå op i en spids.
Johnny, lav ham en drink. Sid ned, Raymond. Vi er snart hjemme.
Jeg tager ikke hjem. Jeg tager til New York.
Hvad?
Jeg har fået et job på en avis. Assistent til Mr. Holborn Gaines.
Holborn Gaines? Den kommunist?
Han er ikke kommunist, mor. Rent faktisk er han republikaner.
De forfærdelige ting han har skrevet om Johnny!
Han kom for at interviewe mig på Det Hvide Hus.
Bagefter bad jeg ham om et job. Han gav mig et.
Vi opdagede, at vi havde en hel del til fælles.
Hvad kunne du have til fælles med den frygtelige, gamle mand?
For det første, opdagede vi at vi begge hader og foragter dig og Johnny.
Og det er en begyndelse.
Krigen i Korea var forbi.
Kaptajn, nu major, Bennett Marco var blevet forflyttet
til hærens efterretningstjeneste i Washington.
Det var, gennemgående, en behagelig stilling, bortset fra én ting.
Nat på nat blev majoren plaget at det samme mareridt.
Hold op. Hold op.
Endnu en moderne opdagelse, som vi kan takke hydrangea for,
er påvirkningen af luftdræning på vores planet.
For mange år siden, da jeg rejse omkring i landet,
lagde jeg mærke til pragtfulde hydrangeas på bakkerne,
hvor luftdræningen var perfekt,
og meget svagelige eksemplarer, eller overhovedet ingen, i dalene.
Tidligere plejede vi at anse beskyttede dale for
at være mere gunstige for planter end bjergtoppe.
Men undgåelsen af det sene forår og den tidlige efterårsfrost
i områder med god luftdræning,
hvor den kolde luft sikkert drænes væk til de nedre lag,
giver bjergene en afgjort fordel.
Således var det hydrangeas som gav det første fingerpeg
til endnu en moderne opdagelse af vigtighed for havebruget.
Det virker måske, som om hydrangea er en temmelig ukompliceret plante,
men der er flere komplikationer.
Dyrkningen af hydrangeas blev udviklet
fra et antal af sorter oprindeligt fundet i Japan.
Dog ikke alle med det samme kendetegn, selvfølgelig.
To af dem har ikke den fælles egenskab
at producere blå blomster i mineralrig jord.
Tillad mig at introducere vores amerikanske gæster.
Jeg må bede jer om at tilgive deres manglende manerer,
men jeg har optrænet dem,
eller hjernevasket dem, som jeg forstår er et nyt amerikansk ord,
til at tro at de venter på, at en storm driver over
i vestibulen på et lille hotel i New Jersey,
hvor et møde i damernes haveklub finder sted.
I vil bemærke, jeg har fortalt dem, at de kan ryge.
Jeg har tilladt mine folk at have det lidt sjovt
i udvælgelsen af sælsomme tobakserstatninger.
Nyder du din cigaret, Ed?
Ja, frue.
Yakokse-lort. "Smager godt ligesom en cigaret burde."
Hør her, kammerater...
Må jeg præsentere den berømte Raymond Shaw.
Unge mand, du er fløjet 5.000 km til dette sted i Manchuriet.
Raymond, træk din stol over til mig.
Jeg er sikker på, at I alle har hørt skrønen om,
at intet hypnotiseret subjekt kan tvinges til at gøre
noget, som er moralsk frastødende, ligegyldigt hvad det er.
Vrøvl, selvfølgelig.
I bør måske nedskrive en påmindelse om at slå op i Brenmans afhandling,
"Eksperimenter i Hypnose
af Asocial og Selvødelæggende Opførsel",
eller Wells' 1941 afhandling med titlen,
"Eksperimenter i Hypnose og Kriminalitet".
Eller, Andrew Salters fremragende bog, "Omstændighedsrefleks Terapi",
bare for at nævne tre.
Hvis det støder jer at kun vesten arbejder på
at fremstille mere kriminalitet og bedre kriminelle...
Imod den moderne mangel,
foreslår jeg Krasnogorskis "Primære Voldsmotivation",
eller Serovs "Ensidige Forslag til Selvødelæggelse".
Min kære Yen, idet du bliver ældre, bliver du også mere og mere langtrukken.
Kan vi ikke komme til sagen?
Har manden nogensinde dræbt nogen eller ej?
Jeg undskylder, mine kære Dimitri.
Jeg bliver ved med at glemme, at du er fra et ungt land
og din koncentrationsevne er begrænset.
Sig mig, Raymond. Har du nogensinde dræbt nogen?
- Nej, frue. - Ikke engang i kamp?
I kamp?
Jo, frue, det tror jeg.
Selvfølgelig har du det. Raymond har været en god skytte siden barnsben.
Utroligt afløb for sine aggressioner.
Må jeg be' om bajonetten, tak?
Ikke med kniven. Med hænderne.
Med hænderne?
Her. Få ham til at bruge dette.
Raymond, hvem kan du mindst ikke lide her i din gruppe i dag?
- Mindst? - Rigtigt.
Jeg vil tro kaptajn Marco, frue.
Bemærk hvordan han altid er tiltrukket af autoritet?
Det duer ikke, Raymond.
Vi har brug for kaptajnen for at få en medalje til dig.
Hvem ellers?
Jeg vil tro Ed Mavole, frue.
Det er bedre.
Fint, Raymond.
Tag dette tørklæde
og kvæl Ed Mavole
til han dør.
Ja, frue.
Undskyld.
Hej, sergent, lad vær'.
Stille, Ed, tak.
Sid bare stille og samarbejd.
Ja, frue.
Major, så vidt du ved,
har andre tidligere medlemmer af din patrulje haft lignende drømme?
Nej, sir. Ikke jeg ved af.
Slår det ikke nogen som mystisk,
at Mavole var en af de to mænd, som mistede livet under kamp,
dog er han hver nat i min drøm den...
Han er den som Raymond...
Undskyld, mine herrer.
Major Marco, siden du gjorde os opmærksom på din drøm,
har Raymond Shaw, hans liv, baggrund, vaner, venner og kollegaer
været under omhyggelig undersøgelse.
Kendsgerningerne taler for sig selv.
Hans stedfar er amerikansk senator.
Hans mor er leder af 15 forskellige patriotiske organisationer.
Raymond Shaw er fortrolig assistent til Holborn Gaines,
vores mest ansete politiske journalist.
- Det er ufattelig... - Major Marco.
Som den konsulterende psykiater
vil jeg gerne høre dine personlige følelser overfor Shaw.
Raymond Shaw er den rareste, modigste, varmeste,
mest vidunderlige menneske, som jeg nogensinde har kendt.
Javel.
Den mening, Major, var den almindelig?
Hans soldaterkollegaer, følte de det samme overfor ham?
Mændene elskede ham, sir. Hvorfor ikke? Han reddede deres liv.
Det syntes for mig tydeligt, at Major Marco lider af en forsinket reaktion
efter 18 måneders uafbrudt kamp i Korea.
Jeg anbefaler, at sagen om Raymond Shaw bliver lagt på hylden,
og at Major Marco bliver midlertidigt forflyttet
til mindre anstrengende og mindre sensitive pligter.
Jeg tror at nogle få måneders tjeneste hos PR-korpset,
burde sætte majoren tilbage på ret kurs.
Minister! Minister!
Kan du forklare de foreslåede nedskæringer i budgettet?
Siden du stiller et så enfoldigt spørgsmål,
giver jeg dig et ligeligt enfoldigt svar.
Siden ingen stor flådemagt truer den fri verden i dag,
synes flådens overvældende overlegenhed af skibe overflødig.
Derfor nedskæringer i budgettet.
Major, min tid er vigtig. Hvor meget længere må vi fortsætte?
Ja, sir.
Hvis der ikke er flere spørgsmål til ministeren, tror jeg, vi slutter af.
Minister. Jeg har et spørgsmål, sir.
Hvem er du, sir?
Jeg er USA's Senator John Yerkes Iselin,
og jeg har et så alvorligt spørgsmål,
at vores nations sikkerhed måske afhænger af dit svar.
Hvem?
Ingen undvigelser, minister. Ingen undvigelser, tak, sir.
Hvad helvede taler du om?
Hvad slags tåbeligheder er dette?
Jeg er ny i jobbet,
men det er ikke klogt at tale sådan til en senator - selvom han er en idiot.
Jeg er USA's senator John Yerkes Iselin,
og jeg har her en liste over navnene på 207 personer,
som er kendt af forsvarsministeren
som værende medlemmer af kommunistpartiet!
Hvad?
Som stadig arbejder på at skabe
forsvarsministeriets politik!
- Senator hvem? - Jeg forlanger et svar, minister.
Intet skal skjules, sir.
- Hvad? - Intet skal skjules.
- Du får ikke den liste. - Hvordan kom du herind?
Major, smid den sindssyge mand ud.
...bliver nødt til at sige foran disse damer og herrer...
Påstår du, at du er forsvarer?
...af vores fantastiske land, som jeg ikke længere tror på, sir.
Du er en idiot, hvis du spørger mig.
Du er vanvittig...
...til at foreslå en undersøgelse af forsvarsministeriet.
- Du har mistet chancen, sir. - Få ham ud af dette rum!
Dette er nu USA's senats ansvar.
Få ham ud herfra. Jeg vil ikke have ham herind igen, hører du? Aldrig!
Hvis jeg fanger dig i dette rum igen, smider jeg dig ud fysisk.
Hvad vil du ha'? Kan du komme ud herfra.
Tag ikke flere billeder af mig. Tøm dette rum!
Senator. Senator Iselin.
Jeg vil gerne verificere det tal, sir. Hvor mange kommunister sagde du?
Major, jeg sagde at der præcis... Jeg har beviser på, at der er
104 kort-bærende kommunister i forsvarsministeriet.
- Hvor mange, sir? - 275.
Der er alt, hvad jeg har at sige.
- Kom, skat. - Major, hvor mange sagde han?
Undskyld et øjeblik. Vær så venlig, drenge.
Major, hvor mange sagde han?
Mine damer...
- Godt, Raymond. - Tak, frue.
Kaptajn Marco?
- Ja, frue? - Rejs dig op, kaptajn, tak.
- Undskyld, frue. - Kaptajn...
Når du vender tilbage til Korea sammen med din patrulje,
og du ankommer til hovedkvarteret,
hvad er den første opgave, som du vil udføre?
Jeg vil lave min rapport om patruljen, frue.
Hvad vil du rapportere?
Jeg vil anbefale, at Raymond Shaw bliver indstillet til Æresmedaljen.
Han reddede vores liv og udryddede et helt kompagni af kinesisk infanteri.
Et helt kompagni? Hvad helvede er det for noget?
Vi kan undvære et imaginært infanteri kompagni
for denne særlige plan, Mikhail Mikanich.
Okay. Hvis vi er ude på at ydmyge vore modige kinesiske forbundsfæller
i verdens aviser,
kan vi lige så godt gøre det til en fuld bataljon.
Vi indvender ikke, kammerat. Det kan jeg forsikre dig om.
Kammerat, vi takker dig for at anskue sagen fra den vinkel.
Hvis vi kan fortsætte med demonstrationen?
Raymond.
Hvem er den lille fyr som sidder ved siden af kaptajnen?
Det er Bobby Lembeck. Vores maskot tror jeg, man ville kalde ham.
Ser ikke gammel nok ud til at være i hæren.
Det er han sikkert ikke, men der er han, frue.
Kaptajn Marco, vil du være rar at låne Raymond din pistol?
Ja, frue.
- Tak, Ben. - Javist, knægt.
Skyd Bobby, Raymond. Igennem panden.
Ja, frue.
Vågn op, vågn op. Det er okay.
Det er okay.
Er det den samme drøm igen?
Hvad der gør den så forfærdelig er, at
jeg bliver ved med at drømme den slags ting om sergent Shaw.
Det er blevet ved i flere uger nu.
Jeg må være vanvittig.
- Skriv til sergent Shaw. - Der er intet i vejen med mig.
Spørg ham om andre har den samme drøm som dig.
Ja?
Det gør jeg måske.
Hvis der er nogen, som kan hjælpe mig, så er det ham!
Du holder meget af ham, ikke?
Raymond Shaw er den modigste, rareste, varmeste,
mest vidunderlige menneske jeg nogensinde har kendt.
Kære sergent.
Jeg blev nødt til at sige eller skrive dette til nogen,
fordi jeg tror, jeg er ved at blive skør.
Siden du var min bedste ven i hæren, lyder det sådan her.
Sergent, jeg har problemer.
Jeg er bange for at sove, fordi jeg har forfærdelige drømme.
Jeg drømmer om alle fyrene fra patruljen, hvor du vandt medaljen.
Drømmen har masser af kinesere i den
og masser af højtstående offcerer fra den russiske hær.
Den er temmelig hård, kan du stole på.
- Raymond Shaw, tak. - Det er mig.
Raymond. Hvorfor får du ikke tiden til at gå ved at lægge kabale?
- Raymond. - Ja, sir.
- Kan du se den røde dronning? - Ja, sir.
Godt.
En uge fra på lørdag bliver du afhentet klokken 11.10
og kørt til Timothy Swardon Sanitarium, 84 Øst 61. Gade.
Vi må se dig til kontrol. Forstået?
Ja, sir.
Du kan lægge kortene væk nu. Farvel, Raymond.
KRIGSHELT PÅKØRT AF FLUGTBILIST
RAYMOND SHAW MODTAGER AF ÆRESMEDALJEN
BLEV I DAG
Mr. Gaines. Det handler om Mr. Shaw.
Han blev kørt ned af en flugtbilist.
- Det er lige kommet ind. - Du milde himmel.
Find ud af hvilket hospital han ligger på. Se om der er noget, vi kan gøre.
Jeg be'r. Farvel.
Det var Mr. Gaines fra hans avis.
Han bad os fortælle ham, at han skal tage det roligt og ikke bekymre sig.
Hvilket du selvfølgelig ikke fortæller ham
i tilfælde af, at det er en forud aftalt kode.
- Kammerat Zilkov? - Ja?
Yen Lo. Pavlov Instituttet.
Doktor.
En ære og en fornøjelse.
I kan gå.
Hvornår ankom du?
Jeg blev fløjet hertil i går nat. Frastødende rejse.
Raymond. Det er rart at se dig igen.
Det er rart at Dem igen, sir.
Vi gennemgår denne procedure som en sikkerhedsforanstaltning.
I det tilfælde at der kommer besøgende.
Selvom jeg ikke kan forstille mig, hvem der vil besøge Raymond.
- Tiltalende lejlighed du har her. - Tak, Doktor.
Der er faktisk et hvilehjem for velhavende alkoholikere.
Vi var i stand til at købe det for tre år siden.
Bortset fra denne etage og den ovenover,
afspærret af sikkerhedsmæssige årsager, fungerer resten normalt.
Det er en af de få sovjetiske virksomheder i Amerika,
som viste et overskud ved slutningen af sidste skatteår.
Overskud? Skatteår?
Pas på, kære Zilkov. Kapitalistvirus er yderst smittefarlig.
Snart udlåner du penge med rente.
Du må prøve, kammerat Zilkov, at udvikle en form for humor.
Der er ikke noget som en god grinetur til at lette dagens pres.
Sig mig, Raymond. Husker du drabet af Mavole og Lembeck?
- Undskyld, sir? - Mavole og Lembeck.
Mændene som blev væk under patruljen.
Kan du mindes, hvad der skete med dem?
Ja, sir.
Det var en meget ligefrem opgave af en natte-opgave at være.
Kaptajn Marco opsendte nogle lysbomber,
så det var let at se hvad der skete.
Bobby Lembeck blev adskilt til venstre.
Mavole gik efter ham.
Da han nåede ham, havde fjenden fastlåst positionen.
De blev dræbt øjeblikkeligt af en mortérgranat.
De blev aldrig klar over, hvad der ramte dem.
Er du klar over, kammerat, hvad våbnet, der er blevet stillet
til din disposition, indebærer?
Du kan fjerne din bandage, Raymond.
En normalt optrænet amerikaner, som er blevet uddannet til at dræbe,
og derefter ikke at have nogen erindring af at have dræbt.
Uden mindet om sin gerning kan han umuligt føle skyld.
Han har heller ingen grund til at frygte at blive opdaget.
Efter at have fået frataget de amerikanske symptomer, skyld og frygt,
kan han umuligt røbe sig selv.
Vores Raymond forbliver et udadtil normalt, produktivt, besindigt
og anset medlem af samfundet.
Og hvis rigtigt brugt, fuldstændig politi-sikker.
Han hjerne er ikke kun blevet vasket, som de siger,
den er blevet renset.
Tak, Raymond. Du kan tage din bandage på.
Afspærrede etager eller ej, han har lov til at have besøgende.
- Selvfølgelig. - Mine specialister kommer i aften.
Det vil tage cirka en uge at arbejde imellem besøgstiden
og tjekke mekanismen.
Der er jo gået to år siden tilpasningen fandt sted.
Du vil være sikker på, at forbindelsesleddet stadig fungerer,
før han bliver videregivet til sin amerikanske operatør.
- Kammerat, hvis du vil ha' mig undskyldt. - Hvor skal du hen?
Siden jeg ikke kan gøre noget, indtil mine specialister ankommer,
tænkte jeg på at spendere eftermiddagen i Macy's.
Madame Yen har givet mig den mest rædselsfulde liste.
Nej, nej.
Jeg kan garantere det. Han er klar til at blive givet til sin operatør.
Og jeg, som er personlig ansvarlig for sovjetisk sikkerhed
på hele den østlige strandbred af USA,
nægter at videregive ham til sin operatør
indtil mindst en praktisk prøve er blevet udført.
Du siger, manden er blevet opbygget som en lejemorder.
Fint. Lad ham snigmyrde en.
Jeg er rystet over, at en sikkerhedsofficer, med dit ansvar,
vil risikere en mekanisme så værdifuld som Raymond bare på grund af nerver.
Du indrømmer selv, at manden ikke har dræbt i over to år.
Jeg kan forsikre dig, doktor, tilstande med minimum risiko kan arrangeres.
Hvis du insisterer på denne tåbelighed,
få ham til at dræbe en af dine folk herinde.
Det ville jeg med glæde.
Men vores organisation ligger under acceptabel styrke.
Hvorfor ikke være rimelig?
Hvorfor kan vi ikke dræbe en ikke-produktiv person udefra?
Fint.
Men for hans egen sikkerhed, må han vide, at hvis han nogensinde,
bliver opdaget på et opgavested,
må denne anden person, eller personer, også dræbes.
Okay, Doktor.
Hvem synes du, han skal dræbe?
Med humor, min kære Zilkov. Altid med en smule humor.
Hvis vi må dræbe for et bedre New York,
hvorfor så ikke hans overordnede ved avisen, Mr.... Gaines?
Med Mr. Gaines ude af spillet,
bliver han så ikke selv givet det meget indflydelsesrige job?
Hvem der?
Det er mig, Mr. Gaines.
Raymond.
Undskyld at jeg forstyrrer, sir.
Få ingen dumme forestillinger omkring denne latterlige morgenkåbe.
Det var min kones. Den er det varmeste, jeg har.
Perfekt til at læse i sengen om natten.
- Jeg vidste ikke, at du var gift, sir. - Hun døde for næsten seks år siden.
Hvad pokker laver du her klokken fire om morgenen?
Jeg troede, at du var på hospitalet?
Sig ikke til mig at du er kommet på dette latterlige tidspunkt
for at tale om noget?
Du letter ikke dit hjerte med detaljerne omkring en snusket kærlighedsaffære?
Nej, sir.
Faktisk fortalte de mig, at du ville sove.
- Hvem fortalte dig at jeg ville sove? - Det gjorde de.
"De"?
Hvem er disse mystiske "de"?
Raymond? Svar mig, min dreng.
- Oberst. - Ben. Må jeg komme indenfor?
Endelig. Selvfølgelig. Kom ind.
Må jeg spørge obersten a) er dette en official visit, b) må jeg blande en drink?
A) Ja, og b) du må du meget gerne.
- Er scotch okay? - Fint.
Du godeste, hvor fik du fat i alle de bøger?
En fyr samler dem op for mig på må og få.
- Er vand okay? - Fint.
Han er i San Francisco. En lille boghandel derude.
Og han sender dem til mig, hvor jeg nu er udstationeret.
- Har du læst dem alle sammen? - Ja.
De er også fantastisk isolering mod fjendtlige angreb.
Men sandheden er, at jeg bare er interesseret
i moderne bankvirksomheds principper og falskneriets historie,
Orozcos malerier,
moderne fransk teater,
den retsvidenskabelige faktor af mafiaens administration,
hestesygdomme og Joyce Carys romaner,
arabernes etniske valg. Sådanne ting.
- Ben. - Sir.
Der er en masse ting galt med hæren,
men den sørger for sine egne folk, hvilket er grunden til, at jeg er her.
Som PR-officer er du en katastrofe.
Jeg ønskede aldrig det job.
Du tillod ministeren at lave uheldige bemærkninger til idioten, Iselin,
hvilket fik ham til at gå grassat.
Vær venlig at lytte til mig.
I månedsvis har jeg været ved at blive drevet til vanvid af en tilbagevende drøm.
Lægeofficeren...
Hvad helvede kender lægekorpset til efterretningsarbejde?
Jeg siger dig, der er noget forlorent ved mig, ved Raymond Shaw,
ved hele sagen omkring Æresmedaljen.
Når psykiateren spurgte mig, hvordan jeg havde det med Raymond Shaw,
og hvordan hele patruljen havde det med ham, hørte du så, hvad jeg sagde?
Jeg sagde, Raymond Shaw er det rareste, varmeste, modigste,
mest vidunderlige menneske jeg nogensinde har kendt.
Og selv nu har jeg det på den måde, dog et sted i baghovedet,
er der noget som fortæller mig, at det ikke er sandt.
Raymon er ikke svær at synes om. Han er umulig at synes om.
Han er sandsynligvis et af de mest frastødende mennesker,
jeg har mødt i mit... hele mit liv.
Jeg kom for at fortælle dig, at PR har sendt dig tilbage til mig.
Og i din nuværende tilstand kan jeg umuligt bruge dig.
Fra dette øjeblik har du sygeorlov.
Tag væk, Ben. Find dig en pige. Lig i solen.
Det nægter jeg ubetinget.
Du lader ikke til at forstå.
Hvad jeg lige har sagt, er ikke et forslag, Major. Det er en ordre.
Javel, sir.
Godnat, Ben.
- Har du noget imod, at jeg ryger? - Overhovedet ikke. Værsgo.
Maryland er en smuk stat.
- Dette er Delaware. - Det ved jeg.
Jeg var en af de kinesiske arbejdere, som lagde skinnerne på denne strækning.
Men, ikke desto mindre, er Maryland en smuk stat.
Det er Ohio også, for den sags skyld.
Det er den vel.
Columbus er en enorm fodboldby.
- Er du i jernbaneindustrien? - Ikke længere.
Dog, hvis du tillader, at jeg påpeger,
at når du stiller et spørgsmål, burde du sige "Er du i jernbanelinjen?"
Hvor bor du?
Jeg er i hæren. Jeg er major.
Jeg har været i hæren det meste af mit liv.
Vi flytter en del omkring.
Jeg blev født i New Hampshire.
Jeg var engang på en pigelejr ved Lake Frances.
Det er temmelig langt mod nord.
Hvad hedder du?
Eugénie.
- Undskyld? - Jeg driller ikke. Jeg mener det.
Tosset fransk udtale.
- Det er flot. - Nå, tak skal du have.
Dine venner kalder dig vel Jenny.
Ikke endnu. Hvilket er jeg er dybt taknemmelig for.
Men du kan kalde mig Jenny.
Hvad kalder dine venner dig?
- Rosie. - Hvorfor?
Mit fulde navn er Eugénie Rose.
Ud af de to navne har Rosie altid været min favorit,
fordi det lugter af brun sæbe og øl.
Eugénie er mere skrøbeligt på en måde.
Da jeg spurgte dig, hvad dit navn var, sagde du Eugénie.
Sandsynligvis følte jeg mig mere eller mindre skrøbelig på det tidspunkt.
Jeg har aldrig kunne regne ud hvad frasen "mere eller mindre" betød.
- Er du arabisk? - Nej.
Mit navn er Ben.
Det er rigtigt Bennett. Jeg blev opkaldt efter Arnold Bennett.
Forfatteren?
Nej. En oberstløjtnant. Min fars overordnede officer på det tidspunkt.
- Hvad er dit efternavn? - Marco.
Major Marco.
Er du arabisk?
Nej.
Lad mig sige det på en anden måde.
Er du gift?
Nej.
- Dig? - Nej.
- Hvad er dit efternavn? - Cheyney.
Jeg er produktionsassistent for en mand ved navn Justin,
som har haft to hit i den sidste sæson.
Jeg bor på 54. gade, få døre fra Museet For Moderne Kunst,
hvor jeg er medlem af te-klubben. Ingen fløde.
Jeg bor på 53 vest 54. gade.
Lejlighed 3B.
Kan du huske det?
Ja.
Eldorado 59970.
Kan du huske det?
Ja.
Er du udstationeret i New York? Eller er udstationeret det rette ord?
Jeg er ikke udstationeret i New York. Jeg var udstationeret i Washington, men
jeg blev syg, og nu har jeg orlov, og jeg vil bruge den i New York.
Eldorado 59970.
Jeg vil se en gammel ven, som arbejder på en avis.
Vi var i Korea sammen.
Mr. Shaw, der er en herre udenfor for at se dig.
- En herre? - En orientalsk herre, sir.
Han sagde, at han var i hæren sammen med dig.
Der var ingen orientalsk herre i hæren sammen med mig.
Han er meget vedholdende, sir.
Okay. Vis ham ind.
Jeg er Chunjin, Mr. Shaw, sir.
Jeg var tolk i 32. Charlie Kompagni.
52. Regiment.
Ja, jeg husker dig. Du var patruljens guide og tolk.
Javel, sir, Mr. Shaw.
Hvad kan jeg gøre for dig? Jeg mener, hvad laver du her?
Din far har ikke sagt noget til dig?
- Min far? - Ja. Senator Iselin.
Senator Iselin er ikke min far.
Gentag, han er ikke min far.
Hvis du intet lærer på dit besøg til dette land, lær det faktum udenad.
Jeg skriver til Senator Iselin.
Jeg fortæller ham, hvordan jeg tolkede for dig.
Jeg fortæller ham, at jeg vil til Amerika.
Han giver mig et visum. Nu har jeg brug for et job.
- Et job? - Javel, sir, Mr. Shaw.
Min kære ven, vi har ikke brug for tolke her.
Vi taler alle det samme sprog.
Jeg er skrædder og istandsætter. Jeg er kok. Jeg kører bil. Jeg kan gøre rent.
Jeg kan reparere alt. Jeg kan tage beskeder.
Jeg sover hos min fætter.
Jeg spørger efter et job hos dig,
fordi du er en fantastisk mand, som reddede mit liv.
Jeg kunne bruge kammertjener, tror jeg.
Og jeg vil gerne have en kok. En god kok, mener jeg.
Fint. Du kan bo hos din fætter.
Jeg betaler dig 60 dollars om ugen.
Du har fri hver torsdag og hver anden søndag.
Tak, Mr. Shaw.
Jeg tager til Washington om et øjeblik. Jeg er tilbage i aften senest 8.30.
Jeg vil gerne have aftensmaden parat.
Javel, sir, Mr. Shaw.
Lige som den amerikanske hær.
Gud, det håber jeg ikke.
Du bliver storslået derinde i eftermiddag, skat. Det ved jeg bare.
Ja.
Der er bare en ting, kære.
Jeg ville blive gladere, hvis vi kun bestemme os for antallet af kommunister,
jeg ved der er i forsvarsministeriet.
Hvis du bliver ved med at lave tallet om hele tiden,
får det mig til at ligne en tosse, en idiot.
Selv drengene er begyndt at drille mig med det.
I går i omklædningsrummet, sagde de "Hej, Johnny"...
Du ligner en endnu større idiot, hvis du ikke går derind
og gøre præcis, hvad du bliver bedt om.
Kære...
Hvem skriver de om her i landet og hvad siger de?
"Er der nogen kommunister i forsvarsministeriet?"
Selvfølgelig ikke. De siger "Hvor mange kommunister er der?"
Så lad være med pludselig at lyde som en ekspert og se at komme derud
og sig hvad det er meningen, du skal sige.
Kom nu, kære. Jeg...
Undskyld, skat.
Ville det virkelig gøre det lettere for dig, hvis vi fastsatte bare et tal?
Ja.
Bare et virkeligt enkelt tal, som er let for mig at huske.
Der er præcis
57 kort-bærende medlemmer af kommunistpartiet
i forsvarsministeriet på dette tidspunkt.
Ro i salen.
Hvad lavede Raymond med sine hænder?
Hvordan blev de gamle damer til russere?
Hvad lavede Raymond med sine hænder?
Hvordan blev gamle damer til russere?
Hvad lavede Raymond med sine hænder?
Hvad lavede du der?
Hvad lavede Raymond med sine hænder?
Hvad lavede du der?
Det må jeg sige, det var originalt af dig
at få politiet til at ringe og spørge til vores første aftale.
Nå, de spurgte hvem ville...
Hvem ville være villig til at...
Det ved jeg. Og tak.
Mange tak.
Jeg må finde Raymond. Måske er han kommet hjem.
Okay, skat, hvad end du vil.
Men først må jeg fortælle dig noget.
Ved du, hvad jeg lavede, da du var så klog at få politiet til at ringe mig op?
Du skal ikke prøve at gætte det. Du er for træt.
Jeg skal fortælle dig, hvad jeg lavede.
Jeg satte dig af, tog direkte hjem, og da jeg kom ovenpå...
- Lejlighed 3B. - Det er rigtigt.
Fint.
Selv før jeg tog min jakke af, ringede jeg til min forlovede.
Jeg fortalte dig, at jeg ikke var gift.
Jeg sagde aldrig, at jeg ikke var forlovet.
Nå, jeg ringede til min forlovede,
og han kom så hurtigt, han kunne, hvilket var øjeblikkeligt.
Jeg fortalte ham, at jeg lige havde mødt dig, og jeg gav ham sin ring tilbage.
Jeg prøvede at beklage den smerte, jeg måske havde påført ham,
og da fik du politiet til at ringe for at invitere mig på stationen.
Jeg greb min frakke, kyssede min forlovede på kinden,
den sidste gang vi nogensinde ville kysse,
og jeg løb.
På politistationen fortalte de, at du havde banket en kinesisk herre.
Ikke kineser, kære. Koreaner.
En meget stor herre fra Korea. Men at du var en temmelig robust type,
ifølge Washington - med hvem de havde tjekket.
Jeg regnede med, at hvis de gik så vidt at kontakte George Washington,
må du bestemt være meget vigtigt.
Det må jeg sige, det var temmelig sødt af generalen med dig værende kun major.
Jeg vidste ikke engang, at du kendte ham.
Hvis de var den mindste smule forvirrede med hensyn til dig,
kunne de have spurgt mig.
Helt bestemt, min kære Ben.
De kunne have spurgt mig,
og jeg ville have fortalt dem det.
- Hej, knægt. - Hvad helvede sker der?
De ringede for at sige, at du brød ind i min lejlighed og bankede min tjener.
Nå...
- Ser du, Chunjin... - Min Gud, du ser forfærdelig ud.
Jeg har aldrig set dig se så frygtelig ud.
Ja.
Raymond...
Jeg vil fortælle dig, at jeg har haft disse forfærdelige mareridt.
Jeg har været i hæren i 19 år.
Første gang at jeg nogensinde har set en af disse.
Jeg har haft dette mareridt.
Et mareridt med fut i.
Det handler om alle mulige mærkelige folk.
Handler det om en russisk general og nogle kinesere
og mig og mændene, som var med på patruljen?
Hvordan vidste du det? Hvordan vidste du det?
Fjern dine hænder.
Vær venlig, Raymond. Fortæl mig, hvordan du vidste det?
Det gør jeg ikke.
Men du begyndte...
Kan du huske Al Melvin, korporalen på patruljen?
- Ja, selvfølgelig. - Jeg fik et brev fra ham.
Jeg var meget overrasket over at høre fra ham.
Du ved, hvor meget fyrene i gruppen hadede mig.
Ikke så meget som jeg hadede dem.
Nå, men det morsomme var,
at han skrev, at jeg var den bedste ven han havde haft i hæren.
Jeg var den bedste ven han havde haft i hæren.
Det stakkels, dumme fjols. Nå, han ville fortælle mig om sine mareridt.
Han sagde, at han var ved at blive skør.
Raymond, fortæl mig hvad han sagde om mareridtet.
Han drømmer, at patruljen sidder i denne hotelvestibule
sammen med kinesiske officerer og russiske generaler, og jeg ved ikke...
Hvad er mareridtet ved det?
Brevet. Har du brevet?
Nej. Jeg gemmer aldrig breve.
Det er alt, hvad han skrev? Det var enden på det?
Hvorfor? Er det den samme drøm, du har haft?
Vær sød at gøre noget for mig, gider du?
Ring til Eldorado 59970.
Hvis en dame svarer, så sig jeg er taget til Washington. Byen, ikke generalen.
Jeg kontakter hende så hurtigt, som jeg kan.
Du gør det, ikke? Eldorado 59970.
For at gøre det mindre mystisk, major, er fotografierne
billeder af mandlige modeller, mexicanske cirkus artister,
tjekkiske forskningskemikere,
japanske kriminelle,
franske overtjenere, tyrkiske brydere,
præste-psykiatere.
Og selvfølgelig adskillige embedsmænd fra USSR,
Den Kinesiske Folkerepublik
og den sovjetiske hær.
Stop ved den højre, tak.
Stop også ved den, tak.
For præcis en time siden stoppede din ven Mr. Alan Melvin i Wainright, Alaska
ved de samme to fotografier.
Den her havde solbriller på, lugter som en ged.
Han overskæg var dengang en lille smule tyndere.
Han havde en høj stemme. Han var cirka 195 cm høj og kraftigt bygget.
Uniformeret som en generalløjtnant.
Hans stab bar civilt tøj. De lignede FBI-mænd.
Hans navn er Berezovo. Han er medlem af centralkomiteen.
Denne her bar civilt tøj, men hans stab er uniformeret,
lige fra en oberst til en første løjtnant. De bar politiske rang.
Lys.
Okay, Ben.
Jeg vil anbefale at sammensætte en fælles CIA-FBI efterretningsafdeling,
med base i New York.
Du vil samarbejde med dem og repræsentere hæren.
- Din opgave er Raymond Shaw. - Fint, oberst.
Det burde være en behagelig opgave,
taget i betragtning at Raymond Shaw er den rareste,
modigste, varmeste, mest vidunderlige menneske du nogensinde har mødt.
Min mor, Ben,
er en forfærdelig kvinde.
En forfærdelig, forfærdelig kvinde.
Chunjin!
Chunjin! Vi vil gerne have noget mere vin.
Chunjin!
Åh, jeg glemte det.
Efter at du ringede, gav jeg Chunjin aftenen fri,
fordi det var juleaften, fortalte jeg ham.
Han var meget uvillig til at gå.
Det er sandsynligvis, fordi han er buddhist og ikke fejrer jul.
Jeg tror ikke, at Chunjin er buddhist.
Han smiler hele tiden.
Åh, hvilken skam.
Jeg troede, at han var buddhist, ellers ville jeg have sendt ham et julekort.
Men jeg regnede med,
at hvis jeg sendte ham et kort på denne tid af året,
så ville han sende mig et kort på buddhas fødselsdag.
For ikke at blive flov, ikke?
- Det ville have set maskineriet i gang. - Præcis.
Det... Du gjorde præcis det rigtige.
12 juledage.
En juledag er modbydelig nok.
Hvad sagde du? Åh, ja. Min mor.
Men du gider vel ikke sidde her og lytte til mig...
Selvfølgelig gør jeg det. Jeg er interesseret.
Det er snarere som at lytte til Orestes klage om Clytemnestra.
- Hvem? - Grækere. Et par grækere i stykket.
Ved du hvad, Ben... Det er forfærdeligt at hade sin mor.
Men jeg hadede hende ikke altid.
Da jeg var et barn, kunne jeg kun ikke lide hende.
Men efter hvad hun gjorde mod Jocie og mig,
da begyndte jeg at hade hende.
Jocie?
Jocie Jordan.
Senator Jordans datter.
Det er temmelig sjovt, ikke?
Thomas Jordans datter
og Johnny Iselins stedsøn.
Det er hende.
Jocie.
- Hun er dejlig. - Jeg har altid beholdt hendes billede.
Mange år senere gik det op for mig, Ben, at jeg er ikke værd at elske.
Nej, nej. Lad vær' at sige mig imod.
Jeg er ikke værd at elske.
Nogen folk er værd at elske, og andre folk er ikke værd at elske.
Jeg er ikke værd at elske.
Men jeg var værd at elske sammen med Jocie.
Ben, du vil ikke tro, hvor meget værd at elske jeg var.
På en måde.
Så ordnede min mor selvfølgelig det hele.
Ben, du bebrejder mig ikke, at jeg hader min mor, gør du?
Jeg finder ikke på undskyldninger.
Men jeg har været mindre værd at elske,
end jeg var... siden.
Det var sommeren før jeg meldte mig til hæren,
og jeg blev bidt af denne slange.
- Er du med? - Det er jeg.
Nå, mens jeg lå der
fuldstændig hjælpeløs, og bange for at bevæge mig...
Fordi du må ikke bevæge dig - det får giften til at cirkulere.
Nå, ud af den blå luft,
der var hun, med et barberblad i hånden.
Min far bliver så glad over dette.
Han er skrækslagen for slangerne i denne del af landet.
Jeg ved, at det lyder freudsk, men i dette tilfælde, tror jeg ikke, det er.
Jeg tror, han bare er lige ud bange for slanger. Punktum.
Hvilket er grunden til, at jeg cykler omkring
med et barberblad og en flaske kaliumopløsning.
Du har ikke tilfældigvis et lommetørklæde?
Åh, nej. Selvfølgelig har du ikke det.
Nå, det har jeg heller ikke.
Jeg har et papirlommetørklæde, men...
Det er lige meget.
Helt alvorligt, far bliver så begejstret.
Hele sommeren har han talt om slanger,
og ingen har set en, og nu sker dette.
Jeg kan love dig, at det måske bliver ubehageligt for dig,
men det gør hans sommer helt speciel.
Bare lig helt stille. Rør dig ikke.
Det er meget vigtigt. Jeg kommer straks tilbage med bilen.
Du er meget heldig, unge mand.
Hvis jeg fortalte dig dødsstatistikken for slangebid hvert år...
Men i dette tilfælde, tror jeg...
Der er ikke nogen hævelse over eller under.
Normal.
Det må jeg sige, der er en god chance for, at du overlever.
Du er ikke tilfældigvis døvstum, vel?
Nej, sir.
- Jeg takker dig meget, Miss...? - Jordan.
Miss Jocelyn Jordan.
- Goddag? - Hej.
Og nu, ifølge den lokale gammeldags skik,
skal du fortælle os hvad dit navn er.
- Mit navn er Raymond Shaw, sir. - Goddag, Raymond.
Bor du tæt herpå, Raymond?
Ja. Det røde hus på den anden side af søen.
- Iselin-huset? - Mit hus.
Det var min fars. Min far er død. Han efterlod det til mig.
Vi blev fortalt, at det var Senator Iselins sommerlejr.
Johnny bor der indimellem, sir,
når han bliver for fuld til, at mor tillader ham at blive set i Washington.
Min kære, selvom vi har gjort alt, hvad den moderne videnskab anbefaler,
er der stadig et traditionelt middel mod slangebid, som vi ikke har prøvet.
Så for at være på den sikre side...
Er Mrs.. Iselin din mor?
Ja, sir.
Jeg blev engang nødt til at sagsøge din mor
for karakter-bagvaskelse og ærekrænkelse.
Mit navn er Thomas Jordan.
Senator Thomas Jordan.
Kommunisten?
Ja,
et af din mors mere indtagende karaktertræk
er at til at henvise til alle, som er uenige med hende som en kommunist.
Den sidste gang hun henviste til mig sådan på radiostation,
kostede det hende 65.000 dollars og retssagsomkostninger.
Hvad der sårede hende mere end pengene,
var det faktum at jeg gav dem alle til en organisation
kaldet Den Amerikanske Borgers Frihedsforening.
- Senator Jordan. - Ja, Raymond?
Jeg vil gerne spørge om tilladelse til at gifte mig med Jocelyn.
...sammen hvert minut derefter.
Du kan tro, Ben, hvor elskeligt det alt sammen var.
Hele sommeren, var vi sammen.
Jeg var værd at elske.
Jocie var værd at elske.
Senatoren var værd at elske.
Dagene var værd at elske, nætterne var værd at elske.
Og alle var værd at elske.
Bortset fra, selvfølgelig,
min mor.
Raymond?
- Hvad er der, mor? - Hvad hilsen er det 3.30 om morgenen?
- Den er kvart i tre. Hvad er der? - Jeg vil tale med dig, Raymond.
Om hvad?
- Om den kommunistiske gadetøs. - Hold kæft, mor. Hold kæft!
Du ved, hvad Jordan er. Er du ude efter at flå mig levende?
Jeg ved ikke, hvad du mener, og jeg ønsker ikke at vide det.
- Jeg går i seng. - Raymond.
Sid ned.
Hvordan vil du se hende? De bor i New York.
- Jeg tager et job i New York. - Du har meldt dig til hæren.
Næste forår. Jeg er måske død næste forår.
Raymond. Hvis vi var i krig,
og du blev forgabt i en russisk agents datter,
ville du så ikke forvente, at jeg protesterede
og tiggede dig om at stoppe det hele, før det var for sent?
Men vi er i krig. Det er en kold krig.
Men det bliver værre og værre,
indtil hver eneste borger i dette land må rejse sig
for at sige, om de er på rettens og frihedens side
eller på dette lands Thomas Jordaners side.
Jeg kan tage med dig til Washington, i morgen, hvis du vil,
og jeg give dig beviser for, at denne mand står for det onde,
at han er ond.
At hele hans live er viet til at underminere
alt hvad du og jeg og enhver frisindet amerikaner...
Hun vandt, selvfølgelig.
Det gør hun altid.
Jeg kunne ikke slå hende.
Det kan jeg stadig ikke.
Jeg skrev et brev...
Eller hun skrev det, og jeg underskrev det - jeg kan ikke engang huske hvad.
Det var et forfærdeligt, usselt, modbydeligt brev.
Dagen efter meldte jeg mig til hæren.
Jeg så hende aldrig igen.
Gud ved, Ben,
at jeg ikke er værd at elske,
men jeg elskede hende.
Jeg elskede hende.
Jeg elsker hende virkelig.
Kom nu, knægt. Det er tid til at tage hjem.
Kom nu.
Min gemene svoger,
jeg siger til ham: "Tror du, at du er en pokerspiller?"
- "Du er ikke nogen pokerspiller." - Øl, tak.
Så jeg siger til ham,
"Mit råd til dig, fra bunden af mit hjerte er: Spil ikke poker."
"Hvis jeg var dig, fandt jeg noget andet at lave."
"Hvorfor får du ikke tiden til at gå med at ligge kabale?" Så...
Et spil kort, tak.
Da jeg bliv gift med min frue,
anede jeg ikke, at fyren her kommer i den samme indpakning,
det er en pakkeløsning,
og i elleve lange år har jeg haft den krumme om halsen.
Og tro mig, det er ikke billigt. Du aner ikke...
Øl, tak.
Undskyld jeg kommer for sent, knægt. Sad fast i trafikken.
Så jeg siger til ham "Gør mig en tjeneste."
"Hvorfor finder du dig ikke en taxi
og tager op til Central Park og hopper i søen?"
Hej! Raymond!
Raymond!
Kom op derfra.
Hvad laver du?
- Hej, Ben. - Hvad er der i vejen med dig?
Jeg ved det ikke.
Du lagde kabale i baren. Kan du huske det?
Du stak af, sprang i en taxi, tog hertil og sprang i vandet.
Jeg kan ikke huske det, Ben. Jeg kan bare ikke huske det.
Det kan jeg. Jeg kan huske det.
I drømmen...
Jeg kan huske, hvad du lavede med dine hænder.
Du... selvfølgelig.
Åbenbart tjener kabalen som en form for igangsætter.
Sort syv på rød otte.
Lad os kassere de nummersystemer og koncentrere os om billedkortene.
- Rød seks på sort syv. - Tak skal du ha'.
Grundet deres symbolske identifikation med mennesker.
Baseret på Raymonds psykiatriske mønster.
Jeg tror, du med sikkerhed kan se bort fra knægt og konge.
Sort seks på rød syv.
Hvorfor prøver du ikke i et stykke tid?
Menneske-fisk som svømmer i atmosfærens ocean
udvikler psykiske skader idet de kolliderer med hinanden.
De dødeligste af dem alle er de, som stammer fra moderfisken.
Ruder dronning på sort konge.
Hej. Hvad laver du?
- At snyde i kabale er en form for... - Jeg kan huske.
Jeg kan huske det.
Jeg kan se den kinesiske kat stå og smile som Fu Manchu,
og sige "Ruder dronning minder på mange måder om
Raymonds kære elskede og hadede mor."
"Og er den anden nøgle til at frigøre mekanismen
til endnu en opgave."
Ja.
...fra Folkerepublikken, gentag republik,
med risiko for international kommunisme
kommer fra alle denne fantastiske nations mørke hjørner.
Jimmy, en smule pudder under hagen.
Skat, jeg kan ikke udtrykke, hvor bekymret jeg er for Raymond.
- Raymond? Raymond hvem? - Raymond Shaw, min søn. Din stedsøn.
Jeg har tænkt meget på ham på det seneste, og ved du hvad?
Jeg har besluttet, at det er på tide, at han gifter sig.
Må jeg spørge om, hvad du finder så sjovt?
Hvem ville du finde som ville gifte sig med Raymond?
Jeg har viet et betydeligt antal tanker til problemet,
og det slog mig, at Tom Jordans datter, Jocelyn...
Kan du huske hende? Den musegrå, lille pige
Raymond var så tiltrukket af den sommer ved søen.
- Åh, ja. Den lille kommunist-tøjte? - Okay.
Jeg handlede måske lidt overilet.
Tiderne skifter. Nu vil hun være en fortræffelig kone for Raymond.
Hun har boet i Paris de sidste to år.
Jeg har hørt, at hun snart kommer hjem.
Når hun gør, tror jeg, vi skulle holde en lille fest for hende.
Men, skat, jeg troede, at du og senator...
Jeg bliver ved med at sige, at du ikke skal tænke.
Du er god, meget god til en masse ting,
men at tænke, skat, er bare ikke en af dem.
Bare bliv ved med at råbe "Ro" ind i fjernsynskameraerne
- så ordner jeg resten. - Jimmy.
- Bourbon. Vand. - Et junibryllup ville være rart.
Lige før konventionen.
Hvorfor er din lejlighed den eneste i New York uden air-condition?
Nogle gange tror jeg, du kom til os fra en anden planet.
Chu Chin Chow, eller hvad dit navn end er,
bøfferne skal grilles nøjagtig 11 minutter på hver side
under en forvarmet gril på 200°.
Javel, frue.
- Raymond. - Mor.
- Må jeg stille et spørgsmål? - Selvfølgelig.
Hvad laver du her?
- Hvorfor har vi vores årlige møde? - Jeg ved ikke, hvad du mener.
Da du annoncerede, at du kom til frokost,
formodede jeg naturligvis, at du ville et eller andet.
Overhovedet ikke. Dette er kun et selskabeligt besøg.
- Imidlertid. - Åh! Imidlertid.
Som du måske har hørt, holder vi en kæmpe fest.
Faktisk, et kostumebal, i sommerhuset på Long Island.
Har du lyst til at komme?
Er du blevet vanvittig?
Grunden til at jeg spørger er, at det er til ære for en af dine gamle venner
- og hendes far. - Hvilken gammel ven?
Den kære pige vi mødte, før du gik ind i hæren,
Jocelyn Jordan, senator Jordans datter?
Hun har været udenlands i adskillige år.
Hun kom tilbage til New York for en uges tid siden.
Jeg tænkte, efter den tarvelige måde du behandlede hende på,
at det var en elskværdig gestus, hvis jeg holdt en hjemkomstfest for hende.
Jocie og hendes far?
- Kommer til din fest? - Selvfølgelig.
Da jeg først forklarede hende, at du ville være der.
Det er okay, det er polsk kaviar.
Johnny, kom herover, skat.
Du står i midten.
Tak. Vi ses senere.
- Hvor er hun? Er de kommet? - De kan være her hvert øjeblik.
Er du sikker på, at de kommer, mor?
Raymond, lad vær' at være sådan et skvat.
Gå hen og ta' dig en drink eller noget beroligende.
- Raymond kan sandelig være en pine. - Åh, hun driller bare.
Ray, du ser fantastisk ud.
Hvad skal du forestille at være? En af de der hollandske skøjteløbere?
Raymond, skat.
Raymond, kære. Du ser næsten ud, som om
dit hoved er ved at gå op i en spids?
Se så bare at være tålmodig. Hun kommer. Det garanterer jeg for.
Raymond, hvorfor sniger vi ikke væk i nogle få minutter,
sætter os ned et stille sted og får en drink?
- Mor, hvordan lød hun? - Som en pige.
Raymond,
hvorfor får du ikke tiden til at gå med at lægge kabale?
Tom!
Tom, min dreng.
Godt, at du kunne komme.
Jeg er til dette fascistiske møde,
fordi min datter har forsikret mig om, at det var vigtigt for hende, at jeg kom.
- Der er ingen anden grund. - Gode gamle Tom.
Raymond.
Tiden er inde til at vi tager os en alvorlig diskussion.
Vi føler... Hvad er der?
Det er mig, skat. Johnny. Tom Jordan er her. Jeg har brug for dig.
Jeg kommer med det samme.
- Hvem er sammen med dig derinde? - Raymond.
Skynd dig, gider du? Vi har arbejde at gøre herude.
Jeg tager den med mig, kære.
- Skaber ufred, hvis jeg efterlader den. - Ja, mor.
Jeg kommer tilbage, så snart jeg kan.
Jeg har kigget på dig igennem vinduet.
Da jeg så dig, fløj mit hjerte nærmest ud af min krop.
Jeg sendte far ud foran. Jeg måtte se dig alene.
Jocie...
Åh, Jocie...
Det var sødt.
Kom nu, elsker.
Hvorfor tager du ikke det og drikker det et stille sted?
Men, skat, jeg...
Okay, kære. Smut bare. De voksne bliver nødt til at tale.
Tak, fordi du kom, Tom.
Jeg har forklaret din mand, hvorfor jeg er her.
Tom, jeg ved, at du har meget stærke personlig følelser om Johnny og mig.
Det ville være rart at finde ud af hvor stærke, de virkelig er.
Men for at gøre det så enkelt som muligt,
hvis Johnnys navn blev foreslået ved næste uges konvention,
ville du så forsøge at blokere ham?
- Det er selvfølgelig en vittighed. - Jeg fortæller ikke vittigheder.
Prøver du seriøst at få ham nomineret?
Nej. Vi ville ikke klare os.
Men jeg tror, at han har en god chance for andenpladsen.
Jeg har besvaret dit spørgsmål, men du har ikke besvaret mit.
- Hvilket spørgsmål? - Vil du blokere os?
Vil jeg blokere jer?
Jeg ville bruge alle mine penge, samt dem jeg kunne låne, til at blokere jer.
Der er folk, som synes Johnny en klovn og et fjols.
Men ikke jeg.
Jeg foragter John Iselin,
og alt hvad Iselinism er kommet til at stå for.
Jeg tror, at hvis John Iselin var en betalt sovjetisk agent,
kunne han ikke skade dette land mere, end han allerede gør nu.
Du stillede mig et spørgsmål. Fint, jeg gi'r dig et svar.
Hvis du prøver på at tale med de delegerede,
eller får Johnnys navn fremsat til billetten,
eller hvis jeg finder ud af, at du
har handlet således telefonisk,
anklager jeg dig og din mand for højforræderi
foran USA's senat.
Og jeg vil ramme ham, det lover jeg dig,
med alt i min veldokumenterede bog.
For en million, vælg et kort.
- Bennie, kort-tricks. Havde jeg vidst... - Kom nu, vælg et kort.
Ruder dronning.
Temmelig godt. Hvordan gjorde du det?
Det er godt kendt, min kære pige, som et pakket kortspil.
Den slags pakkede kort bliver ofte brugt af professionelle tryllekunstnere,
til at simplificere problemet med at gætte kortet valgt af den gamle dame,
også ansat af hærens efterretningsofficerer, som...
Rosie.
Lad os gifte os.
- Vi er sandelig i godt humør i aften. - Ja, det er vi.
I morgen er den store dag. Frokost med Raymond, et godt spil kabale
og en rar, lang snak om de gode gamle dage i Korea,
og om nogle af vores gamle kinesiske og russiske venner.
Derpå et forslag eller to, som vil ødelægge hele systemet.
Og så, kære pige, er et hele forbi. Helt forbi.
- Hvad er der i vejen? Vil du ikke? - Vil hvad?
Giftes. Hvorfor hører du ikke efter, hvad jeg siger?
Jeg vil hellere giftes med dig, end jeg vil fortsætte med at spise italiensk mand,
hvilket giver dig en slags idé.
Hvorfor går vi ikke i gang, min ven?
Ordner papirerne og får taget blodprøverne.
Bestemmer hvad vi skal kalde børnene.
Lejer risene, køber ringene, ringe til de gamle.
- De gamle? - Heller ikke dig? Forældreløs?
Jeg troede som barn, at jeg var eneste overlevende fra et nedstyrtet rumskib.
Meget sexet. Meget, meget sexet.
- Ben. - Goddag, Raymond.
Ben, jeg ønsker...
Jeg ønsker, at du møder Jocie. Kan du huske, jeg fortalte dig om hende?
Dette er min ven, major Ben Marco.
- Miss Jordan. - Goddag, major.
Det er Mrs. Shaw nu. Mrs. Raymond Shaw.
Vi fløj til Maryland i går. Vi blev gift. Vi er lige kommet tilbage.
Åbner du ikke champagnen? Eller i det mindste kysse bruden?
Tillykke.
Min Gud, Ben. Er hun ikke smuk. Er hun ikke?
Og er jeg ikke verdens heldigste mand?
Det behøver du ikke svare på. Jeg ved, at jeg er den heldigste.
- Raymond... - Hør her, skat,
der må være noget øl eller champagne eller øjendråber
eller nogle ansjoser i fryseren.
Åbn det lige meget hvad det er. Vi må have en drink.
Skynd dig. Som en husmor. Lad mig komme ud dette idiotiske jakkesæt.
Ben, du skulle have set dommerens ansigt.
Der er vi, ruder dronning og mig
der ligner, jeg ved ikke, Gaucho Marx.
Gaucho Marx.
Ben, jeg har lige fortalt en vittighed.
Ikke en særlig god vittighed, vil jeg indrømme, men en vittighed.
I alle disse år, har du nogensinde hørt mig fortælle en vittighed?
Jeg har lige fortalt en. Gaucho Marx.
Mig.
Stor dag. Skriv det ned i din bog.
Raymond Shaw blev gift, og fortalte en vittighed.
Gaucho Marx.
Ruder dronning. Hvad mente han, ruder dronning?
Mit kostume. Jeg kom til en kostumefest som ruder dronning.
Jeg kunne ikke finde på noget at tage på, så så jeg det her spil kort...
- Mrs. Shaw... - Major. Jocie.
Kald mig Jocie, jeg kalder dig Ben.
Mrs. Shaw. Jocie.
Jeg kom her for at bede Raymond om frivilligt at lade sig arrestere.
Hvad?
Måske ikke lade sig arrestere. Det er temmelig stærkt.
At udlevere sig selv til forhør.
Forhør? Hvad slags forhør?
Raymond er syg, Mrs. Shaw, på en slags speciel måde.
- Han er ikke engang selv klar over det. - Syg? Han er ikke syg.
Han er den sundeste mand, jeg har set. Det kan man se, bare ved at se på ham.
Det er ikke den slags syg, jeg mener.
Du tager fejl, Ben. Du tager fejl.
Han er fuld af knuder indeni, det ved jeg, men
du kan selv se, hvordan han er sammen med mig.
Åh, Gud.
Ben.
Vi blev gift for seks timer siden.
Vi har været i biler og kontorer og flyvere lige siden.
Hvad var jeres... Hvad er jeres planer?
Der er en kro - Bedford Huset - tæt på landsbyen Bedford.
Der er omkring en time herfra.
Det er næsten tomt så tidligt på sæsonen. Vi har bestilt et værelse.
Ben, du må tro og stole på mig.
Jeg kan få ham rask.
Jeg giver dig 48 timer.
Tag ham her tilbage dagen efter i morgen.
Så taler jeg med ham der.
Derefter får vi se.
Tak, Ben.
Tak og må Gud være med dig.
Skat.
Ja?
Ingenting.
Bare skat.
Min kære pige. Har du bemærket, at menneskeheden er opdelt
i to klare og uforenelige grupper?
Dem som automatisk går ind i et rum og tænder fjernsynet,
og dem som automatisk går ind og slukker for det.
Problemet er, at de sædvanligvis gifter sig med hinanden,
hvilket forårsager en hel del...
... senator Thomas Jordan og helten fra Koreakrigen Raymond Shaw,
senator John Iselins stedsøn.
Det ser ud til, at denne Montague-Capulet note ingen virkning har på fejden,
som nu raser imellem de to partiers ledere.
Senator Iselin intensiverer anklagerne imod gruppens leder,
idet han prøver at blokere hans nomination.
Jeg anklager nu denne mand, Thomas Jordan, for højforræderi.
Jeg kan forsikre jer om, at når senatet samles igen,
vil jeg fremskynde denne mand Jordans højforræderisag.
Og derefter, en civil retssag...
Kom nu. Få tøj på.
Vi kører til New York. Ta' til din fars hus.
Overbring ham min undskyldning. Jeg slutter mig til senere.
Hvad vil du gøre?
Noget jeg burde have gjort for lang tid siden.
Jeg slår den modbydelige, bagtalende skiderik til en blodig masse.
Mor.
Din modbydelige, bagtalende mand.
Hvor er han?
Kære, der er sket noget vigtigt. Der er noget, du må gøre.
Hvem er det?
- Det er mig, sir. - Raymond, min dreng.
Jocie ventede oppe så længe, hun kunne. Hun gik i seng kvart i to.
- Hun fortalte mig nyheden. Raymond. - Ja, sir?
Jeg ønsker jer tillykke og byder dig velkommen til familien.
Jeg har kigget på min datters ansigt hele aftenen.
- Hun er en meget lykkelig pige. - Tak, sir.
Kom med mig. Jeg vil tvinge en god whisky i dig
for at fejre dit bryllup og formilde dig efter en prøvende dag.
Der er noget whisky i skabet. Tag selv.
Jeg håber ikke, at du er blevet ked af Iselins idiotiske angreb.
Faktisk har jeg den indstilling, at ethvert angreb fra Iselin er en stor ære.
Jeg har ikke haft så meget støtte-post i senatet i løbet af de sidste 22 år.
Det er jeg glad for at høre, sir.
- Hvad helvede er det, du har i hånden? - Det er en pistol, sir.
- Er det en lyddæmper? - Ja, sir.
Hvorfor har du en pistol med?
Raymond, hvorfor...?
Far, hvad er der?
Raymond, nej! Raymond, skat!
Ben?
Ben. Hvad er der?
Raymond Shaw skød og dræbte sin kone tidligt i morges.
- Men der står ikke... - Jeg ved det.
Det var ikke rigtigt Raymond, som gjorde det.
På en måde var det mig.
Som de herrer sikkert kan forstå,
er min kone knust over tabet af denne kære og vidunderlige pige,
som hun elskede som en datter.
Deres stedsøn, senator, hvor er han?
Min søn Raymond har trukket sig tilbage,
og beder om styrke og forståelse, så han kan prøve at komme videre.
Ben! Det er til dig.
Major Marco.
- Ben. - Hej, knægt.
Hvordan kunne nogen... Jocie.
- Hvordan kunne det ske? - Hvor er du, Raymond?
Jeg tror, at jeg måske er ved at blive vanvittig.
Jeg har forfærdelige drømme, som du plejede at have og...
Hvor er du? Vi kan ikke tale over telefonen. Bare fortæl mig, hvor du er.
Jeg er på et hotelværelse over for Haven.
På 8. gade.
Værelse fire.
Okay. Bare bliv der.
Jeg er der om ti minutter. Rør dig ikke.
OK, jeg tager ham nu.
Alting skal foregå ganske normalt.
Jeg ønsker, at han skal føle sig sikker. Bare give mig en pakke spillekort.
De har lige nomineret den idiot Iselin til vicepræsident.
Hej, knægt.
Hvem dræbte Jocie, Ben?
Sig mig det. Jeg må vide det.
Hvad med at få tiden til at gå med at lægge kabale?
Okay, lad os begynde med at åbne nogle få døre.
Lad os begynde med patruljen.
Du reddede os ikke og dræbte ikke fjendtlige styrker, eller noget lignende.
- Gjorde du, Raymond? Gjorde du? - Nej.
Hvad skete der?
Patruljen blev taget af en russisk luftbåren enhed
og fløjet i helikopter
over den manchuriske grænse til en sted kaldet Tonghua.
Vi blev bearbejdet i tre dage
af et team af specialister fra Pavlov Instituttet i Moskva.
De udviklede en teknik til at trænge ind i ubevidstheden,
halvt lystfremkaldt, halv medicin.
Det er lige meget. Fortæl mig, hvad der ellers skete i Tonghua.
Vi blev indøvet i tre dage.
Vi måtte lære detaljer af imaginære handlinger udenad.
Hvad ellers?
Og jeg kvalte Ed Mavole og skød Bobby Lembeck.
En rød dronning virker temmelig godt.
Lad os se hvad vi får med to af dem. Bliv ved.
Så dræbte jeg Mr. Gaines.
Det var bare en prøve. Det var lige meget, hvem jeg dræbte.
De valgte ham for at se, om alle forbindelserne stadig virkede
før de videregav mig til min amerikanske operatør.
Og al det med at hoppe i søen, det skete virkelig.
Det var et uheld.
Noget en sagde i baren satte det i gang ved en fejl.
Bliv ved.
Så dræbte jeg senator Jordan.
Og derefter...
Glem alt hvad der skete i senatorens hus, forstår du?
Du husker kun, hvis jeg fortæller det. Du glemmer alt om det, forstår du?
Ja, sir.
Hør, Raymond...
Nu til det store spørgsmål.
Hvorfor finder alt dette sted? Hvad har de bygget dig til at gøre?
Jeg ved det ikke.
Jeg tror, ingen rigtigt ved det, bortset fra
Berezovo i Moskva
og min amerikanske operator her.
Men hvad det end er, er det meningen, det skal ske snart,
lige til konventionen.
Måske...
Jeg ved det ikke.
De kan få mig til at gøre hvad som helst, Ben,
ikke?
Hvad som helst.
Vi får se, knægt.
Vi får se, hvad de kan gøre, og vi får se, hvad vi kan gøre.
Så vores røde dronning er den vigtigste.
Nå, men se på det her, knægt.
52 af dem.
Se godt på dem, Raymond. Og mens du ser, hør efter.
Det er mig, Marco, som taler.
52 røde dronninger og jeg fortæller dig... Ved du, hvad vi fortæller dig?
Det er forbi. Forbindelserne, det smukt tilpassede forbindelser er ødelagt.
Der er ødelagt fra nu af, fordi vi siger det.
Fordi vi siger, at de skal ødelægges.
Vi smadrer sammenføjningerne så godt, at alle dronningens heste og mænd
aldrig bliver sat sammen igen.
Du arbejder ikke mere. Det er en ordre.
Enhver som beder dig om at lægge kabale,
fortæller du "Undskyld, brormand. Spillet er ovre."
Tiden er inde til at min amerikanske operatør giver mig planen.
Ja?
Ja, jeg forstår, mor.
Hun ønsker, at jeg skal tage af sted. En bil venter på mig nedenunder.
Konventionerne samles klokken ni til optagelsestalerne.
Jeg tror ikke at noget sker indtil da.
- Jeg må hellere gå nu. - Her er et nummer.
Jeg har 500 folk til min rådighed. Tusind hvis jeg har brug for dem.
Ring til mig på det nummer. Prøv at ringe ved 8.30 tiden.
Eller lige så snart du ved, hvad det er, de vil have dig til at gøre.
Javel, sir.
Raymond.
Husk på, Raymond, forbindelserne er blevet afbrudt.
De kan ikke røre dig længere. Du er fri.
Det er blevet besluttet, at du skal være klædt på som præst,
for at hjælpe dig til at komme væk fra pandæmonium bagefter.
Chunjin giver dig en snigskytte-riffel, som passer fint ned i en speciel taske.
Der er en spotlight-boks, som ikke er i brug.
Den er oppe under taget på 8. Avenues side af Haven.
Derfra har du fuldstændig klart sigte.
Du skal skyde den nominerede præsident igennem hovedet,
og Johnny vil rejse sig galant
og løfte Ben Arthurs krop i sine arme,
stå foran mikrofonerne og begynde at tale.
Talen er kort.
Men det er den mest opmuntrende tale, jeg nogensinde har læst.
Den er blevet arbejdet på både her og i Rusland i mere end otte år.
Jeg må tvinge en eller anden til at tage liget fra ham.
Derpå går Johnny virkelig til den med både mikrofonerne og kameraerne,
med blod over det hele, stoppe alle som prøver at hjælpe,
forsvarer Amerika, selvom det betyder døden.
Opildner en nation af fjernsynsseere til hysteri,
for at jage os alle ind i Det Hvide Hus
med kræfter, som får en krigsret til at ligne anarki.
Hør, dette er meget vigtig.
Jeg vil have de nominerede til at være døde
omkring to minutter efter, at han begynder sin indsættelsestale,
afhængig af hans læsetid under pres.
Du skal ramme ham præcis, når han færdiggør frasen:
"Ej heller ville jeg bede min med-amerikaner forvare sin frihed,
som jeg ikke selv med glæde ville gøre."
"Mit liv før min frihed."
Er det fuldstændig klart?
Vil du gentage det for mig, Raymond?
"Ej heller ville jeg bede mine med-amerikanere..."
"forsvare sin frihed,
som jeg ikke selv med glæde ville gøre."
"Mit liv før min frihed."
Jeg ved, at du aldrig fuldt vil forstå dette, Raymond,
men du må tro på, at jeg ikke vidste, det ville blive dig.
Jeg tjente dem, jeg kæmpede for dem,
jeg er ved at vinde dem det største fodfæste, som de nogensinde vil få her,
og de tilbagebetalte mig ved at tage din sjæl fra dig.
Jeg bad dem bygge en lejesoldat til mig.
Jeg ønskede en dræber fra en verden fyldt med dræbere,
og de valgte dig,
fordi de troede, at det ville binde mig tættere til dem.
Men nu er vi næsten nået til vejs ende.
Et sidste skridt,
og så, når jeg får magt,
vil de blive trukket ned i skidtet for det, de har gjort imod dig,
og hvad de gjorde, da de så hånligt undervurderede mig.
En, to, tre, fire, fem...
Det er en prøve. En, to, tre, fire, fem, seks.
Vi må ha' lys. Lys.
Sluk lyset. Lys.
Hvorfor har han ikke ringet?
Det var en iberegnet risiko, Ben. Du gjorde rigtig i at tage den.
Selv om det ikke er sandt, er det pænt af dig at sige det.
Haven er ved at blive fyldt op.
Tag det roligt.
- 8.44. - Jeg ved det.
Hvis Steinkamp ikke tager hatten af og holder op med at fjolle omkring,
- laver jeg ham til hakkemad. - Rolig, Ben.
OK, Milt, jeg ødelagde det. Jeg ødelagde det!
Min magi er bedre end din magi.
Jeg burde have vidst bedre. Efterretningsofficerer. Dumhedsofficerer.
Hvis Pentagon åbner en dumhedsdivision, ved de, hvem der kan lede den.
Nå, Raymond var deres. Han er deres, og han vil altid være deres.
Der er tid. Han kan stadig ringe.
For penge?
Nej.
Det er, hvad jeg har regnet ud.
- Lad os komme ud herfra. - Lad os komme af sted.
- Milt, du må stoppe det her. - Hvordan kan jeg stoppe det?
Hvis du fik et tip om, at en bombe var placeret her,
ville du stoppe det hele hurtigt nok.
Jeg siger dig, der er en bombe, som venter på at gå af.
Mine damer og herrer, vores nationalsang.
Hold op med at gi' små ryk. Raymond har aldrig misset med en riffel.
Vi er ligesom Flynn, elskede.
- Mine damer og herrer, - Bare tag det roligt.
Jeg giver jer USA's næste præsident.
Benjamin K Arthur.
Mr. formand.
De delegerede.
Mine med-amerikanere.
Det er med stor ydmyghed,
omend med enorm stolthed og med en følelse af, at arbejdet venter,
at jeg meget beskedent og meget taknemmeligt
accepterer denne nomination som den mest højtstående officer i vores land.
Der er fuld bevidsthed om
at de fire år som ligger forude for landet
er, på en måde, de afgørende år.
Årene... Hvis jeg må låne en frase fra Mr. Churchill,
de beslutningstagende år.
Og, hvis jeg må bruge en af mine egne fraser,
de stræbende år.
For det er ikke, hvad der er sket i fortiden,
ej heller hvad heller hvad der er blevet gjort for fremtiden,
men det vil der blive gjort nu.
Ej heller ville jeg bede mine med-amerikanerne
om at forsvare deres frihed...
... på en måde, som jeg ikke selv ville gøre med glæde.
Mit liv før min frihed!
Du kunne ikke have stoppet dem. Hæren kunne heller ikke. Jeg måtte gøre det.
Det var derfor, jeg ikke ringede.
Åh, Gud, Ben.
Stakkels Raymond.
Stakkels venneløse, venneløse Raymond.
Han havde sin medalje på, da han døde.
Du burde på et tidspunkt læse noget af hædrende omtale.
Bare læs det.
"Taget otte personer til fange, dræbte fire fjender i processens,
imens et ben og et ben blev knust
og han kunne kun kravle, fordi det andet ben var blevet sprængt af. Edwards."
"Såret fem gange. Slæbte sig selv igennem direkte beskydning
fra tre fjendtlige maskingeværer
for at trække to mænd i sikkerhed iblandt 69 døde og 203 tilskadekomne."
"Holderman."
Lavet til gøre ting for ubeskrivelige til at blive citeret her,
af en fjende som havde fanget hans tankegang og hans sjæl.
Han frigjorde sig selv til slut,
og til sidst,
heltemodigt og uden tøven, gav han sit liv for at redde sit land.
Raymond Shaw.
Helvede. Helvede.
[Danish]